Inte ett ord!
Inte ett ljud.
Bra.
"Han steg i båten och hans lärjungar följde med."
"Plötsligt blev det så stark sjögång"-
- "att båten nästan"...
..."att båten nästan försvann bland vågorna. Men han sov."
"Lärjungarna gick fram och väckte honom."
"Herre, hjälp oss, vi går under."
Ett ljud. Ett ljud till! Det är allt.
"Han sade: Varför är ni rädda, ni trossvaga?"
"Sedan reste han sig och hutade åt vindarna, och det blev helt lugnt."
"Folk häpnade och sade: Vem kan han vara?"
"Till och med vindarna och sjön"...
..."lyder honom."
"Vad är det för sorts man?"
Vad är det för sorts man...?
Tyst i klassen!
Jag har något mycket viktigt att säga.
Jag har fått veta att några av er pojkar-
- har sjungit "God Save Our Old Tom Cat"-
-till melodin av vår nationalsång.
Jag säger det bara en gång:
Sådant passar sig inte.
Det passar sig inte alls!
Om jag ser eller får höra talas om nån liten rännstensunge-
- som gör om det, så kommer jag att prygla samtliga pojkar i skolan.
Varenda en av er!
Är det förstått?
- Är det förstått? - Ja, sir.
Att på detta vis driva gäck med nationalsången-
- och att jämföra hans majestät kung Georg V med en gammal katt-
- och dessutom under hans jubileumsår...
Ni borde skämmas.
Verkligen skämmas.
Ni bor i världens överlägset bästa land.
Ni bor i det största imperium världen har skådat. Överlägset!
Nu ska miss Everson läsa psalm 35.
Lyssna mycket noga, allesammans.
Psalm 35. Davids psalm.
Du får mig att gråta igen
Du får mig att sucka igen
Kan kärleken nånsin ta slut
Jag går in, jag går ut
Dina kyssar kom ända från början
Från dina läppar, inte ditt hjärta
Du gör mig lycklig och sen
hittar du en ny som lockar din blick
Du får mig att gråta igen
Jag gråter för dig
"Då skall min tunga förkunna din rättfärdighet och din lov"...
..."hela dagen lång."
Tack, miss Everson.
Nu går ni till era egna klassrum.
Klass 4 stannar kvar vid bänkarna.
Under tystnad!
Håll ihop nu, klass 1!
Öka takten, ni som är längst bak! Jag vill inte tappa bort nån av er.
Det här var en fin glänta. Visst är det fint här?
- Titta, stubben ser ut som en stol. - Eller en kateder!
Ska det vara min kateder? Då sätter jag mig här.
- Då är det min kateder. - Våra bänkar, då?
Ni har ju bänkar!
Tyst nu, barn. Nu ska allihop blunda.
Blunda hårt. Väldigt, väldigt hårt-
- så att inget ljus kommer in. Blundar ni ordentligt nu?
Det är väl ingen som tjuvtittar?
Då behöver ni bara fortsätta blunda och stå på ett ben.
Ni får inte skratta och inte falla. Stå bara på ett ben-
-med ögonen ordentligt stängda.
Gör ni det, allesammans?
Bra.
När jag har räknat till tio... Men först när jag har slutat räkna...
...ska ni öppna ögonen och då ser ni framför er...
...en liten bänk till var och en av er.
Ingen annan kan se bänken.
Strunta i om nån säger att ni inte har en bänk, för de kan inte se den.
Då börjar jag räkna den magiska räkningen.
- Är ni beredda? Är ni beredda? - Ja, miss Everson.
500 pund?!
500 pund är inte en liten summa pengar, mr Parker.
Nej, men jag tänkte...
Vid sådana summor kan tyvärr inte frågan om säkerhet negligeras.
- Hur sa? - Säkerhet
Det är en helt avgörande faktor.
Ni vet ju vad jag arbetar med, sir!
Men ni måste förstå att banken inte kan...
Det kommer att bli säkert. Jag arbetar hårt och är hederlig.
Er fru har ett sparkonto hos oss, och om ni...
Nej, det är hennes. Hon ärvde efter sin far.
- Det kan användas som säkerhet. - För helvete, fattar ni inte?
- Sådant språk hjälper inte. - Säg vad som hjälper, då.
- Jag försöker ju! - Dra inte in frugans pengar.
Det är enda chansen om ni ska få ett lån av den storlek ni föreslår.
- Så det blir nej? - Ta det inte personligt.
- Men ni har väldigt få tillgångar. - Vad säger ni om det här, då?
Det är det här man säljer med. Jag vet vad jag sysslar med.
- Mr Parker... - Jag vet vilka låtar som säljer.
Jag får 30 procent på alla nothäften jag får ut i handeln!
30 procent av sex pence...
Alla kostar inte sex pence. Vissa kostar...
Skit samma. Vad är det för mening med att starta eget i dagens England?
- Det är svåra tider. - Ja, och varför?
På grund av moralröta. Landets öde hänger på förmågan att sälja.
Det är moralrötan som är felet. Sånt som du har mellan öronen!
Då tror jag att vi kan avsluta.
Då flyttar jag mitt konto till nån annan.
Ert huvudkontor kommer att brännmärka er.
Alla gör misstag. Nu måste ni ursäkta mig...
Ska vi säga 100 pund?
Jag är ledsen, men svårigheterna kvarstår oavsett summan.
Så ni är villig att krossa en man i en handvändning? Elaka knöl!
Adjö, Parker.
Vi kan inte leva utan det där ni vet
Aldrig mer nån fågelsång
Nej, inte utan det där ni vet
Det skulle bli ett väldigt ensamt liv
Inga bröllopsklockor och ingen ring
Nej, inte utan det där ni vet
Kärleken är vad jag talar om
Kärleken är kungen över allt
Kärleken kan vi inte leva utan
Rik som fattig drabbas lika
Vi kan inte leva utan det där ni vet
Ingen kärlekssång det blir
Nej, inte utan det där ni vet
Lugn, King Kong. Jag hittar ut själv.
Såg ni fjärilen?
- Det är ett gäng ungar. - De borde vara i skolan.
- Eileen kallar det naturpromenad. - Skitsnack.
- Det är rätt, pappa. - Det är bra med frisk luft.
- Så var inte skolan på vår tid. - Och se hur det gick för er.
- Slutade ni tidigt? - Vi måste sluta. Det är för jävligt!
- Inte inför barnen, pappa. - De har nog hört värre än så.
Söla inte. Håll er i ledet.
- Ge dem en örfil, bara. - Sluta, Dave. Det där är onödigt.
Skynda på dem, Eileen. Vi vill ha vårt te!
Säg inte så därtill Eileen. Inte inför klassen. Det var tarvligt.
Håll käften. - Han tjatar värre än ett fruntimmer!
Jag hörde vad du sa! Jag menade inget illa.
Slampa...
Satans jävla slampa.
Nej, Arthur. Absolut inte! Slösa inte bort mer pengar.
- Kan du inte lyssna? - Du har inget nytt att säga.
- Du får skaffa ett nytt jobb. - "Att hon må bliva honom till hjälp."
- Hör på den! - Och vice versa!
Det som är ditt är mitt, och mitt är...
Arthur, våga inte...
- Joan, jag är ledsen... - Rör mig inte, din knöl!
Din förbannade knöl!
Snälla Joan, säg inte så! Ser du inte hur nedslagen jag är?
Jo, jag ser hur lågt du har sjunkit. Avskyvärt lågt!
- Snälla, säg inte så! - Lågt!
L-å-g-t.
Snälla du...
Är det inte himmelskt att dela allt med dig
Att få dansa med dig och drömma med dig
Är det inte himmelskt?
Det är paradiset på jorden att vara med dig
Är det inte himmelskt att kämpa och sträva med dig
Att få njuta av dig och att bara leva med dig
Är det inte himmelskt?
Det är paradiset på jorden att vara med dig
Du kan inte dölja att du har visat
mitt framtidshopp i dina ögon
Jag måste ha dig för jag har läst
mitt horoskop i dina ögon
Är det inte himmelskt att förenas med dig
Att vara vansinnigt och uppslukande kär i dig
Är det inte himmelskt?
Det är paradiset på jorden att vara med dig
"Han kom fram och såg upp mot fönstret"-
- "högst upp i det höga, höga tornet som inte hade någon dörr."
"Rapunzel, ropade han mjukt."
"Precis som häxan hade ropat. - Rapunzel, släpp ner håret!"
"Rapunzel trodde att det var den gamla häxan"-
- "så hon släppte ner sitt långa hår"-
- "hela vägen ner till marken vid tornet."
Och?
Prinsen klättrade upp.
"Han klättrade upp på hennes hårlockar."
- Gjorde det inte ont? - Nej, håret var så långt och starkt.
Fortsätt, fröken.
Inget oväsen nu. Annars fortsätter jag inte.
"Prinsen klättrade upp."
"När han kom till fönstret blev Rapunzel förskräckt."
"Hon hade aldrig sett en man förut."
Det är inget att skratta åt. Hon hade aldrig sett en man förut.
"Hans ansikte var så fint. Hans ögon var så snälla."
"Hans röst var så vänlig. Och hans händer var så mjuka."
"Snart var hon inte rädd längre."
Och prinsen... Hur tror ni att han kände?
- Angela. - Han tyckte om henne.
Till och med mer än så. - Audrey.
Han blev förälskad. Rapunzel var hans käresta.
Han blev förälskad i henne och friade till henne.
Så kan det gå, förstår ni.
"Han såg på henne. Och såg på henne."
"Han kom fram till att ingen annan i kungariket eller i hela världen"-
"-skulle vara god nog eller vacker nog-"
- "att stå vid hans sida när han en dag skulle bli kung."
Minns ni inte? Jag var ju här för 14 dar sen.
Nej, det minns jag inte.
Det var då ni inte ville beställa "Roll Along Prairie Moon".
- Det var klokt i så fall. - Alla visslar ju på den nuförtiden.
- Ingen har frågat efter den. - De köper kanske den nån annanstans.
Folk som visslar på gatan är inte min sorts kunder, mr Parker.
Jag skulle vilja ha ett nothäfte för piano.
Nåt särskilt stycke?
- Vad heter stycket? - "Roll Along Prairie Moon."
Jaha... Är det inte "Blue Moon" ni tänker på?
- Det är en helt annan melodi. - Jag väntar en leverans snart...
- De är redan här, mr Barrett. - Bara ett exemplar, i så fall.
Jag säljer inte enstaka exemplar. Dussin eller halvdussin, tack.
Jag vill bara ha ett!
Javisst. Vi talade affärer.
- Jag vill inte ha ett halvdussin. - Varsågod, sir.
Ge mig den först. Vi får inte bryta mot lagen.
- Vilken lag, mr B? - Var snäll och säg inte "mr B"!
All försäljning i den här lokalen måste ske över disk.
- Det blir sex pence. - Det var dyrt.
- För många mellanhänder. - För många små butiker.
Ni borde göra upp med knytnävarna. Jag kan vara domare.
Jag tar väl ett halvdussin, då.
- Ta inte iför mycket nu. - Jag kan kanske ta ett dussin.
Om ni skulle kunna...
Om ni kommer ihåg det där andra vi talade om, så får ni dem gratis.
Jag trodde att ni var gift, mr Parker.
Nej. Jag är inte gift.
Jag kan inte ge er en ung kvinnas namn och adress.
Om det inte finns nåt väldigt bra skäl...
Vi måste skaffa bättre hönsfoder. Skalet är mjukt.
- Inte lika mjukt som du. - Men, pappa. Inte vid bordet.
Det är på tiden att vi skojar lite här.
Vänta lite... Ägget verkar gammalt.
- Nej, det är färskt. - Lukta på det, Maurice.
- Det har kanske legat för länge. - Det stinker ju.
- Din jävel! - Det var det roligaste på länge!
- Lykta på det, Maurice. - Agget var ju kokhett!
Tack gode Gud att mamma slapp se det där.
- Blanda inte in mamma i det här. - Huset börjar likna en svinstia.
- Städa lite mer, då. - Sluta nu, Dave.
Säg åt henne att sluta tjata, då.
- Jag står inte ut med ditt prat. - Tål du inte ett skämt?
Bråka inte vid matbordet. Nu behöver vi lite matro.
Lyssna på Ramsay MacDonald.
Snart orkar jag inte både arbeta och sköta hushållet.
- Du leker väl bara med barn? - Din obildade knöl!
Obildad är precis vad du är!
Du super upp alla dina pengar.
Se vad du gjorde med näsan!
Tigger du stryk?
- Dave, sluta! - Se på min näsa, då!
Jag drömmer en dröm
Natt och dag är jag långt ifrån dig
Jag drömmer en dröm Jag hör någon med smeksam röst
Små, små kärleksfulla ord
Och min glädje så ren och så skön
Jag är uppfylld av känslor
Jag känner hjärtat som slår, slår, slår
Jag drömmer en dröm
I hemmet som är mig så kärt
Anar en glimt av kärlek i hennes blick
Jag lägger mig nära och somnar så lätt
Sen vaknar jag och fäller en tår
Jag drömmer en dröm som nog aldrig blir sann
Eileen!
Kom tillbaka!
Han är oskadd. Eileen!
Rulla fram, måne gul
Rulla framtill min sång
Lys på mig, kärleksljus måne gul
Hos dig i det blå känns det ensamt likaså?
Lys min väg från din höjd måne gul
Jag ditt milda ljus behöver för att ställa allt till rätta
Jag är så ensam i kväll
Skicka dina mjuka strålar mot...
Mot...
Mot Arthur.
Förbaskade dumskalle!
"Det var en gång en stilig ung prins"-
- "som var ute och red djupt inne i den mörka skogen."
"Då hörde han en jungfru som sjöng från ett fönster uppe i ett torn."
"Så fin var hennes röst"-
- "och så förtrollande var anblicken av hennes bleka ansikte"-
- "att prinsen omedelbart blev förälskad i henne."
"Han visste att han inte kunde få ro förrän jungfrun hade blivit hans."
Nej, bli inte rädd.
Vem är ni? Vad vill ni?
- Eileen... - Vad gör ni? Hur vet ni mitt namn?
- Eileen... - Gå. Lämna mig ifred!
Nej, säg inte så.
- Jag har sett er förut. - I Gloucester, i en musikaffär.
Och efteråt, ute på gatan.
Det finns en sång. Det är som i sången.
- Sånger säger sanningen... - Var snäll och stanna där ni är.
Jag har letat efter dig, Eileen.
- Mig? - Jag har letat överallt efter dig.
- Jag förstår inte. - Du finns i mina tankar.
I mitt hjärta, i min själ...
Snälla, låt mig få tala med dig.
- Det är väl inte din man? - Det är min bror.
Var inte dum nu, Eileen. Kom tillbaka!
Jag vet ju inte ens vem ni är.
Det är jag som är Arthur. Och jag älskar dig.
Var inte fånig.
- Vad är det här, då? - Godkväll, mina herrar.
Ingen är finare, ingen är sötare, ingen är bättre, ingen är klokare
Ingen kan vara vackrare än du är
Din blick, din stil Din söta lilla näsa
Du är vacker som en dag Vacker som en ros
Jag är såld, jag är fast Jag kommer aldrig mera loss
Du har mig, lilla vännen Jag är såld och fast för gott
Ingen kan vara sötare och absolut inte klokare
Med din intelligenta blick du väcker skamlösa tankar hos mig
Du verkar så ivrig Och ditt hjärta är rent
Du är den stora trofé jag vill visa för min familj
Mamma kommer att visa sitt album som tråkar ut dig
Och du lockar fram släkten som vi alltid har gömt oss för
Vad säger de då? Vad säger de då till mig?
Ingen är finare, ingen är sötare, ingen är bättre, ingen är klokare
Ingen kan vara vackrare än du är
- Vad är det här? - Godkväll, mina herrar.
- Är allt som det ska, Eileen? - Ja, pappa. Det här är Arthur...
Jag är vän till Eileen. Det är min bil som står på vägen.
- Så ni har bil, sir? - Jag tänkte att vi kunde ta en tur.
- Då kan jag inte vara klädd så här. - Jag bryr mig inte om sånt.
Nej, men Eileen gör det.
- Vad står vi här ute för? - Bjud in honom på te.
Och ett kokt ägg.
- Skulle du vilja...? - Ja tack, gärna.
- Ni får ta det om det är. - Inget extra för min skull.
Snälla Arthur...
Var är du?
Godkväll, allesammans. Det här är Lou Stones orkester i London.
Vi börjar kvällens program med "That's a Plenty".
Irene? Så bra att du var hemma. Ja, det är Joan.
Nej, jag är ensam. Arthur är...
...på en av sina resor. Åtminstone... Nej.
Nej, inget är på tok. Inget alls.
Jag bara undrade om du skulle vilja titta in...
Nej, inget är på tok. Vad skulle det kunna vara?
Nej, han mår bra. Verkligen prima.
En annan gång, då.
Då säger vi så. Ha det så trevligt.
Ge dig inte av, Arthur.
Överge mig inte!
En sjua är 7. Två sjuor är 14.
Tre sjuor är 21. Fyra sjuor är 28.
Fem sjuor är 35. Sex sjuor är 42.
Sju sjuor är 49.
Sju sjuor är 49. Det är bra. Sju gånger sju.
Vi slutar där och tar det en gång till.
Bara en gång till. Sju sjuor är 49. Mycket bra.
Jag kommer att fråga om sju gånger sju under sagan.
Men det blir ingen saga om ni inte är helt stilla och tysta.
Mycket bra. Nu vill jag höra en knappnål falla långt härifrån.
Lyssna.
Det är bra. Sju gånger sju är 49. Men vad blir sju dvärgar?
- Snövit! - Ja, Snövit och de sju dvärgarna.
Tysta nu! Annars blir det blir multiplikation.
Det är bra. Mycket, mycket bra.
"Det var en gång"...
Skynda på om ni vill ha frukost, mr Parker. Klockan är fem i tio.
Jag är på väg, mrs A.
"Spegel, spegel på väggen där."
"Säg mig vem som skönast i landet är."
Det finns ingen anledning att stanna.
Inte om man ser på hårda fakta.
- Jag skulle sakna England. - Inte det jävla vädret, väl?
Jag vet inte... Det är kanske sentimentalitet.
Gnällandet - det skulle du sakna. Folk som gnäller och klagar.
- Vi behöver en sån som italienaren... - Mussolini.
Vi behöver nån som belönar hårt arbete.
Jag lägger ner mycket tid på min försäljning av fina borstar.
- I vilket annat land som helst... - ...hade du tjänat 1000 pund per år.
Just det. Men i England föraktas försäljning.
I Amerika kan försäljarna av precis samma uppslagsverk som jag säljer-
- tack vare sin franchise byta bil var 18:e månad.
- Australien ligger också vidöppet. - Men pubarna stänger klockan sex.
Det är hemskt. Men de smäller inte igen dörren i ansiktet på en som här.
- Det är jävligt sorgligt. - Ursäkta din franska.
Jag går till butik efter butik med mitt porslin. Fantastisk design.
Då möts man av smilfinkar som säger att det inte är deras stil.
- Det är sorgligt. - Är allt till belåtenhet?
Mycket bra, tack.
- Jag skulle inte mata hunden med det. - Jag vill ha tjocka baconskivor.
- Det här är tunt som ett glassrån. - Med alla faktorer beaktade...
...får vi det bättre om vi emigrerar. Det här landet går åt skogen.
- Vi valde fel sida i kriget. - Tysken är en bra soldat.
De är bra kemister också. Vi träffas ju ofta i olika städer...
- Det var Bristol senast. - Och det är alltid samma historia.
Det är alltid tummen ner. Och det blir ingen ändring i dag, tro mig.
Vad tror du om det, Arthur?
Vad då? Vad sa du?
Jag sa att vi skulle få det bättre i ett annat land.
- Lämna England? - Var har du varit?
Din försäljning går väl inte särskilt bra?
Det går mycket bra!
- Vakna nu, gamle gosse. - Jag klarar mig mycket bra.
- Är du sarkastisk? - Nej! Inte jag.
Alla som nånsin levt skulle vilja vara i mina kläder-
- om han bara visste hur jag känner just nu. Det är sant.
Sluta nu, Arthur.
Det är felet med er. Ni har grus i ögonen-
- så ni ser inte vilken underbar värld vi lever i.
Varför ser ni så frågande ut? Världen är underbar!
Hela världen glänser! Ser ni inte det?
- Har du druckit? - Det är nog nåt kjolstyg.
- Flina ni, bara. - Du behöver inte vara otrevlig.
I åratal har jag suttit vid bord som det här, i sällskap med såna som ni-
- och jag har aldrig sett det som det egentligen är.
Det har gått upp och ner för mig, som för oss alla.
Jag har träffat en och annan dam. Det förnekar jag inte.
Men hela tiden, utan att jag har vetat om det-
- har jag haft en bomullsvägg mellan mitt inre och mitt yttre. Förstår ni?
Det låter som frivilliga sjukvårdskåren.
Du ser det inte, Bert, för du är inlindad i bomull.
Detsamma gäller dig, Ted. - Och dig, Alf.
Vad pratar du om? Det låter som rappakalja.
- Det är klart att det gör! - Vad menar du med det?
Eftersom...
...ni inte känner den unga damen.
Det går inte att förklara. Det finns inga ord.
Jo, det finns det visst!
Ja, ja Min älskling sa ja, ja
Jag är glad att hon sa ja, ja I stället för nej
Nu på söndag Jag sa inte måndag
Det måste vara söndag Då ger vi oss av
Då blir vi tokiga Då blir vi som tokiga
Min älskling älskar det Det har hon sagt
Ja, ja Min älskling sa ja, ja
Jag är glad att hon sa ja, ja I stället för nej
- Kom du in under kjolen på henne? - Har hon stora tuttar?
Ni snuskiga, smutsiga...
Jag borde ha vetat bättre. Är det såna som ni...?
- Ni äcklar mig! - Ta inte illa upp.
- Det var inte illa ment, gamle gosse. - Allt jag har...
Allt jag har drömt om, hoppats på...
...längtat efter, djupt inom mig, här i hjärtat.
Allt!
- Vi visste inte det, Arthur. - Nej, och det lär ni aldrig göra.
- Arbetet väntar. - Hör ni inte hur ni låter?
Ser ni inte folks ansikten?
Vad är det för fel med dem? Nåt är det.
Vi kom inte till världen för att klaga och jämra oss.
Jag önskar att jag kunde uttrycka mig bättre.
Ja, just det...
De finns ju här. Tänk så länge jag har burit omkring de här.
Alla dessa underbara sånger...
Jag har alltid trott på dem.
Som ni med porslinet och borstarna. Man måste tro på det man säljer.
Jag har aldrig velat bli nåt annat, men av nån anledning-
- har jag aldrig förstått varför och hur jag tror på dem.
Det finns saker som är för stora, för viktiga-
- och för enkla för att stoppa in i poesi och böcker och sånt.
Alla vet vad det är. Alla känner det.
Det borde de. De vet det, ta mig fan, när de får chansen.
- Sångerna? - Jag är ingen klyftig man.
Jag fick splitter i skallen när jag var 16 år och låg i skyttegravarna.
Det var jävligt livat...
Men vi höll ut.
Det var sångerna! De var värda mer än torra filtar.
Nej, det var mer än så. Vi gömde inte bara undan våra bekymmer.
Nej, så var det inte.
Jag känner nästan smaken...
Det handlar om att söka det blå, det gyllene...
Den blå himlen och den gyllene gryningen.
Eller ljuset i någons ögon!
Det regnar slantar från himlen!
Vi ser dem inte! De trillar ner överallt omkring oss.
- Man behöver bara plocka upp dem! - Slantar räcker inte långt.
Vi är ju inte här så länge, och jag har sett grabbar...
Ni skulle inte tro allt jag har sett. Tarmar och benpipor som hänger ut...
Om det finns en Gud och han har gjort det här, så är han en...
Nej, jag ska inte säga det. Det är vi som ställer till det.
Eller de som bestämmer. De jävlarna har ställt till det!
De kan låsa in en man som visar sig naken.
Men han får medalj om han bombar tusen kvinnor och barn!
Jag har sett det...
Jag har sett fruktansvärda, hemska, ohyggliga saker!
Vi vet vad du menar. Vi var också där.
Men det är ingenting mot det som komma skall.
Men nånstans, förstår ni... Nånstans... skiner solen.
Vet ni var? Inuti oss!
Inne i huvudet. Det förstod jag i går kväll.
Så fort jag såg henne.
Det var en sorts tvekan i hennes utseende och rörelser.
Förstår ni vad jag menar? Nej, det gör ni inte.
Jag ska inte säga vad hon heter.
Det var det hon tände hos mig. Förstår ni?
Hon har gett mening åt de här sångerna.
Jag har alltid vetat att de säger sanningen.
Och det gör de, ta mig fan!
Ursäkta att jag bara pratar på.
Men de där sångerna...
Hälften av dem är påhittade av judepojkar med gröna ögonskärmar.
Det är bara affärer, Arthur.
Ni är så okunniga!
Förresten, Arthur...
Hur är det med frugan?
Laga dina löständer, Ted. De glappar när du pratar.
Klistret börjar kanske släppa.
Vad var det där?
Du har nog rätt, Ted. Det har slagit över.
Stackars sate. Det är vad jag har att säga.
- Jag undrar hur hon ser ut. - Hon ser bra ut, lät det som.
De är ändå ingen skillnad i mörkret.
Man behöver inte titta på spiselkransen när man petar i brasan.
Tack så mycket, sir!
Tack så väldigt mycket, frun!
Tack så väldigt mycket, sir!
Jag går alltid dit när jag är här. Deras èclair-bakelser är härliga.
Stackars min figur...
Joan, vad är det?
- Det känns så konstigt. - Du ser förskräckt ut.
De är så underligt... Ser du gatumusikanten?
- Ja, men hör vad han spelar. - Jag tyckte att det var Arthur.
- Arthur? - Ja, visst är det fånigt.
Det är nåt med honom... Jag fick rysningar.
Arthur skulle inte spela sån musik.
Han skulle aldrig visa sig i såna kläder heller.
Lustig man. Undrar vem som stoppar hans strumpor. Jesus antar jag...
Tack, damen. Väldigt snällt.
Ingen orsak.
Man uppmuntrar bara arbetsskygghet. Jag ger dem inget.
- Det var nåt speciellt med honom. - Var är Arthur?
- Han... - Joan...
Jag vet inte.
Karameller!
Vänta lite... Ni kan dela upp dem.
Hoppas att du inte misstycker. Jag måste få träffa dig igen.
- Du misstycker väl inte? - Nej då.
Jag skulle kanske kunna köra dig hem.
Det skulle vara väldigt trevligt.
I kväll vill jag bara se på dig
Inte ett ljud Bryt inte förtrollningen
Du är så söt, så fruktansvärt söt
Du är som en del av mig
Ditt glada ansikte som jag älskar så
Du ler på ett så bedårande sätt
Det får hela livet att kännas rätt
Å, älskling stå nu där en liten stund Ung och glad och söt
Inte ett ljud Låt mig bara se på dig
min älskade, i kväll
- Sa han att det var för gott? - Han sa inget. Han bara gav sig av!
- Hade han en affärsresa inplanerad? - Jag vet inte, Irene.
Det är en del av problemet. Jag har inte brytt mig på sistone.
Jag vet inte... Jag är hemskt orolig.
Grädden trycks ut.
Är allt annat som det ska mellan dig och Arthur? Du vet vad jag menar.
- Menar du...? - Ja. I sovrummet.
Jag...
- Jag tycker inte så mycket om det. - Det gör nog ingen av oss.
Slampor gör det!
- Eller så tycker de om pengarna. - Ett sånt samtalsämne.
Det kan vara bra att prata om det.
Och Arthur... Han...
Han vill oftare, ja.
Det behöver inte betyda att han är ute efter...
Nån annan?
Oss emellan, Irene... Du säger väl inget till nån?
Självklart inte, Joan. Vad tror du om mig?
Några gånger har jag haft mina misstankar om en annan kvinna.
- Är det nån särskild, Joan? - Nej.
- Det måste stanna mellan oss. - Du kan lita på mig.
Det kan du absolut, Joan.
Det är nånting med hur Arthur tittar på...
Det är hans sätt att titta på Betty. Särskilt när hon lägger benen i kors.
Jag trodde inte att du hade märkt det.
Jag kunde ju inte säga nåt. Det vågade jag inte.
Har nåt pågått bakom ryggen på mig?
Jag vet inte om de har gått hela vägen. Men med Betty vet man aldrig.
- Du och Betty är väl nära vänner? - Ja. Jag tycker mycket om henne.
Men hon är så gott som en... Vad heter det?
En nymfoman.
Är Betty det?! Hur vet du det? Jag tror det inte.
- Det här måste stanna mellan oss. - Jag säger ingenting, Irene.
Hon berättade att hon hade legat med tre män innan hon gifte sig.
Är det inte fruktansvärt?
Vad är det för nåt? Är det nån sorts sjukdom?
Lust, kära du.
Och... hon och Arthur...
Tror du att de...?
Det har jag inte sagt. Jag säger bara att hon flirtar med honom.
Hon kan inte hjälpa det, den stackars flickan.
Jag kunde inte säga nåt, Joan.
Det är inget man nämner hur som helst.
Var inte ledsen. Ta det inte så hårt.
- Det är antagligen ingenting. - Allt är mitt fel.
Arthur blir säkert inte borta länge.
Det har gått tre dar och jag har inte hört nånting!
- Tog han pengar med sig? - Nej.
Inte mycket, så vitt jag vet.
Det var bland annat det vi grälade om.
Det brukar gräl handla om.
Jag saknar honom mer än...
Om han lämnar mig för gott...
Drick lite mer kaffe.
- Då dör jag. - Han kommer tillbaka ska du se.
Arthur är förståndig nog.
- Det är vackert här. - Ja.
Deanskogen är den vackraste platsen i England.
Det har du rätt i.
Speciellt när du bor i den.
Landskapet har inte med människorna att göra. Inte på det sättet.
Där tror jag att du har fel.
När jag ser På dig-n...
...faller fjällen från mina ögon.
Jag ber om ursäkt, Eileen. Jag var väl inte oförskämd?
- Nej. - Är det säkert?
Jag vill inte vara ohövlig.
Jag är inte så van vid folk...
Vid män, menar jag.
Det gör inget, hjärtat. Jag är fräck så det räcker för oss båda.
- Du säger väl inga lögner, Arthur? - Inte med avsikt i alla fall.
Du sa att du inte är gift. Lovar du det?
Ser jag ut som en gift man?
Hur trevlig du än är och hur omtyckt du än är av dina vänner...
...så står de knappast ut med halitosis hur länge som helst.
De försöker kanske vara vänliga.
Inbilla dig inte att du aldrig har dålig andedräkt. Många gör det.
Läs faktarutan-
- så kommer du att se att chansen att komma undan är liten.
68 hårfrisörskor säger att ungefär var tredje kvinna-
- varav många från överklassen, har dålig andedräkt.
Vem vet bättre än de?
Omtänksamma människor undviker risken att väcka anstöt-
- genom att skölja munnen med Listerine varje morgon och kväll.
Och däremellan vid behov.
Särskilt strax innan man ska träffa andra.
Arthur!
Va? Vem är det?
Ja, jag låg till sängs. Vad jag har på mig? Mitt natt...
Vem är det?
Ni är en ond människa och borde buras in!
"Spegel, spegel på väggen där"...
Solen skiner någonstans
Så älskling, gråt inte mer
Vi hittar alltid en ljuspunkt
Molnen blåser snart förbi
Jag hör en fågel sjunga
I en trädtopp sitter den
Det är för oss den sjunger
Molnen blåser snart förbi
Var liten tår du fäller
för dig bara närmare mig
Vänta bara till i morgon
Vilken lycklig dag det ska bli
Längs kärlekens stig tillsammans
Vi vandrar du och jag
Farväl till mulet väder
Molnen blåser snart förbi
- Godnatt, då. - Godnatt, pappa.
Då är det dags för mig också. Jag måste upp tidigt.
- Godnatt. - Godnatt, Maurice.
Kommer du, Dave? Vi börjar tidigt.
Inte jag. Gå du. Jag kommer snart.
Vill du ha en, Arth? En cigg.
- Nej, det vill han inte. - Vilken ljus röst du har.
Han vill inte ha.
Fruntimmer vet bättre än en själv vad man vill.
- Jag vill inte ha. - Det kvittar om du hade velat det.
Det här är första gången jag träffar en låtskrivare.
Jag föredrar blåsorkestrar. Men jag tycker om bra sånger också.
Berätta om några av dem du har skrivit.
Alla vill inte skrävla.
Det är inte min huvudsysselsättning. Jag säljer andras låtar också.
- Vi åker runt till musikaffärerna. - Har du män som arbetar för dig?
Bara ett par... Det är en liten rörelse.
- Men den ska bli större. - Har du kontor?
Sånt är kostsamt nuförtiden.
- Så du har inget kontor? - Har du inte det?
Jo då! Det är inte så stort, men...
- Så du har ett kontor? - Ja, och jag hoppas på ett bättre.
Det går ju bättre dag för dag, på alla sätt.
Det börjar bli sent. Du ska ju upp tidigt, Dave.
Jag har inte svårt att komma upp på morgnarna, i motsats till vissa.
- Ska du köra ända till Gloucester? - Det är bara 25 km.
- Det tar en timme med bussen. - Jag kör fortare.
Så du är en racerförare? Som den där Campbell.
- Jag vill inte slösa bort tid. - Hur många hästkrafter har din bil?
- För Guds skull! - Vad är det med dig?
Jag tänkte inte på att tiden gick.
- Godnatt, då. - Godnatt, Dave.
- Jag är ledsen för det där. - Godnatt.
Ni skrattar väl inte åt mig?
Det är säkrast för er.
Nu går det för långt.
- Vad är det, hjärtat? - Jag kvävs i det här huset.
- Jag står inte ut längre. - Jag förstår dig.
Jag har en bra familj. Men sen mamma dog är det inte sig likt.
- Vi är väldigt olika. - Otroligt att du är Daves syster!
Är det? Hur då?
Det är nåt...
Det är nåt tvekande med dig.
Nej, inte riktigt så. Det är som rytmen i en melodi.
Det är allting sammantaget. Särskilt när du ser åt sidan.
- Ser jag åt sidan? - Inte direkt.
Du är ju inte skelögd eller så.
Du pratar verkligen Londondialekt ibland.
Min fru...
Arthur...
Må hon vila i frid.
Det är därför jag inte tycker om motorcyklar. Jag hatar dem.
Menar du att hon är...?
Det hände för tre år sen.
När jag tänker på det...
Att en ung kropp går till spillo på det viset...
Gråt inte, kära du.
Hon stod och tittade i ett skyltfönster. Köttaffären var det.
Hon visste att jag tycker om lammkotletter.
Motorcyklisten förlorade kontrollen och...
Stämmer det, Arthur?
Tycker du om lammkotletter?
Arthur, nej...
Det är första gången jag känner på nån sen den dagen.
Jag har aldrig...
Jag ber dig, min ängel, min älskade.
- Jag är rädd. - Hjälp mig att ta bort smärtan!
Jag ska försöka ta bort den, Arthur.
Inte för din skull.
Det är du inte värd, Arthur.
Ditt lilla odjur.
Översättning: Per Ewald PrimeText International AB, 2009
Textadmin: www.primetext.tv, 2009 PrimeText International AB